Tidigare i Stargate SG-1...
Var är de?
Vi har undersökt Goa'ulds infiltration av Trust under två år.
Det är en global konspiration.
Vad är det ni antyder? Ni tror att jag blivit hjärntvättad?
Tekniken finns redan tillgänglig för de Goa'uld som infiltrerade Trust.
Du tog god tid på dig, överste,
Ja, sir. Tur att jag åkte tidigt. Jag körde fel vid postkontoret,-
-det tog en timme innan specialträningen tog vid och jag insåg jag var vilse.
- Det, och att vägen tog slut. - Du är inte den första.
Så det här är general O'Neills ställe?
Jack använder det nästan aldrig, eftersom han är så mycket i Washington.
- Han får skylla sig själv. - Kom med in.
- Jag hann före de andra hit. - Walter ringde nyss...
-Överste Reynolds team är fördröjda utomvärlds. Teal'c skall hjälpa dem.
- Är det nåt problem? - Inget de inte klarar.
Tyvärr så innebär detta att även överste Carter blir fördröjd,-
-tills Reynolds kommer tillbaka för att ta befälet över SGC.
- Jackson då? - Fortfarande i England.
Han verkar ha träffat någon... lord eller greve-
-med ett privat bibliotek med gamla referenser om Merlin och Morgan le Fey.
- Han är uppenbarligen rejält upphetsad. - Ja. Som en fet unge i en godisaffär.
Jag var en stor pojke i min ungdom.
- Uppskattade aldrig sådana kommentarer. - Ja, sir. Ber om ursäkt, sir.
Vala hänger med de andra, så just nu är det bara du och jag.
Jag lovar att hålla mig undan, sir. Du kommer inte märka att jag är här.
Struntprat, avsikten med detta är att vi skall lära känna varandra lite bättre-
-utanför jobbet och slippa pressen från SGC.
Slappna av. Ligga på latsidan för en gångs skull.
Det är inte så lätt, när galaxens framtid står på spel.
Om det är någon som kan vinna den här striden överste,-
- så är det du och ditt team.
Ja, sir. Jag förstår vad du menar med att slippa pressen.
Alla måste stanna upp och ta lite luft då och då...annars bränner vi ut oss.
Ni vet inte hur man gör det, därför beordrar jag er.
Ja, sir.
- Jag är övertygad det blir kul, sir. - Det har du helt rätt i.
Kom med in.
Jag har satt på kaffet.
Första bybon saknades i går morse. En annan vid kvällningen.
De skickade ut beväpnade sökpatruller. De här människorna är duktiga jägare.
Efter vad som sägs, har de levt på den här planeten i generationer-
och aldrig träffat på ett djur de uppfattat som ett allvarligt hot.
Det kanske inte var ett djur.
Om ett djur inte slet sönder de här människorna, vad var det då.
Svensk text: Eruptor
Säsong 10, Episod 5 Uninvited
Folket på P9J-333 har aldrig råkat på-
-ett inhemskt djur som de tror kan vara kapabelt till något sådant.
Tror du det är någon som avsiktligt vill framkalla rädsla? En otäcking från Ori?
Det verkar fungera. Människorna är skräckslagna.
- Kanske Talesmännen visste ni var där? - Jag tror inte det var riktat mot oss.
Vårt uppdrag var att i hemlighet undersöka om planeten tillfallit Ori.
Vi kontaktade inte befolkningen förrän efter det att folk började försvinna.
Om detta är ett nytt hot från Ori, kanske Talesmännen tar på sig ansvaret.
Om det å andra sidan...
-inte är så, utan bara något elakt djur helt inställd på att äta upp hela byn,-
-borde vi inte använda vår överlägsna teknologi för att fånga in det?
Ni tror jag inte bryr mig om det utsatta läge några oskyldiga människor,-
-som jag aldrig träffat, befinner sig i.
Jag är ledsen, men... Ja.
Jag råkar ha stor erfarenhet av att jaga alla sorters sällsynta och farliga djur.
- Får jag gissa, ju sällsyntare de är... - Snälla, jag är här för att hjälpa.
Det gör inget, om du tror att pojkarna inte kan utnyttja min erfarenhet. Då-
-stannar jag här, så vi kan påbörja general Landrys trivselaktiviteter.
Jag har faktiskt en lista med förslag.
Teal'c, du och Vala reser till 333 med SG-3 och 25.
Ta reda på vad vi har att göra med, utan att lokalbefolkningen upptäcker er.
Bra plan, chefen.
Även med Valas enorma erfarenhet, vill jag att alla är väldigt försiktiga.
Vi bör ta reda på om detta har med Talesmännen att göra eller inte.
Förväntar inte general Landry oss i sin stuga?
Jag underrättar honom om att vi kommer bli lite försenade.
Jag är säker överste Mitchell uppskattar att få mer tid själv med generalen.
- Du... - Överste.
-om det är ett sällsynt och farligt djur måste vi försöka fånga det levande, okej?
Det är inte vårt uppdrag.
Har du någon aning om vad detta skulle vara värt på öppna marknaden?
- Det har jag inte. - Okej, okej...vänta.
Jag förslår att vi delar 50-50.
Det är rättvist, det är jag som har alla kontakterna för att sälja något sådant.
Allt mindre än det skulle vara, ja...väldigt orättvist.
Okej, hur mycket vill du ha?
Säg något i alla fall. Det kallas förhandling.
De kommer inte.
Något äter folk på P9J-333. Teal'c och Vala kollar upp det.
- Jaså. Kanske jag skulle... - Ta det lugnt, överste.
De har SG-3 och 5 med sig. Inga problem.
Detta skulle trots allt vara en grupp- aktivitet, sir. Kanske vi skall boka om.
Och lägg undan den där datorn.
Du skriver väl fortfarande inte tjänstgörings rapporter-
-och om du gör det, vill jag inte läsa något så långt.
Ärligt talat, sir, blev jag klar för en timme sedan.
Jag trodde väl det.
Du behöver inte känna dig så obekväm tillsammans med mig, Mitchell.
Sir, oavsett vad, så är du fortfarande min chef.
Jag vill bara att du slappnar av och njuter av lugnet och tystnaden utomhus.
- Bry dig it. - Det var kaliber .300 eller 338.
De jagar älg. En av de få nackdelarna här omkring.
Inget du gillar, sir?
Att springa omkring i skogen med ett vapen har jag aldrig ansett avkopplande.
Försöka döda ett oskyldigt djur som bara lever sitt daglig liv.
Nej, jag antar det, sir. Inte om ditt...
-daglig arbete innefattar att springa... runt i skogen med ett vapen.
- Känner du igen spåren? - Det gör jag inte.
Till att börja med behöver vi gräva en stor grop.
Det här ser ut som en bra plats.
Då kan ni börja, grabbar.
Vad då?
Säg inte att ni glömde skyfflarna?
Detta är SG-25, vi behöver först...
Den kom från ingenstans... har aldrig sett något liknande.
Förbli lugn. Du klarar dig.
-Kom.
- Schack matt. - Du är för bra för mig, sir.
Uppmuntrar du en överordnads ego, Mitchell.
- Nej, ärligt talat, så har jag... alltid hatat det här spelet,-
-men har du ett playstation, skall jag gladeligen spöa dig i Socom 3.
Bra...jag vill du skall känna att du kan vara ärlig mot mig.
- Ja, sir. - Men jag antar det är lättare för mig.
- Det är jag som är generalen. - Nej, troligtvis är det svårare för dig.
- Ensamt på toppen och allt det där...? - Nej.
Mer att inte veta vad folk tycker om ens beslut.
Slappna av, gosse.
Jag har... Jag har tänkt på det du...
-sa till mig förra veckan, om att inte bestämma om någonting.
- Jag är van vid tydligare befälsordning. - Du kunde har valt vilket team som helst.
Du valde att göra det till ditt privata uppdrag att få överste Carter,
Dr. Jackson... och Teal'c tillsammans igen.
Det är sant, och inget i hela världen skulle få mig att ändra på det.
- Du sa du ville lära dig från de bästa. - Ja, det gjorde jag. Det är bara...
-efter att jag nästan dog,
-på det sättet, var det en del av mig som...
-trodde...
-att jag kunde klara vad som helt.
Nu, efter jag kom till SGC har jag lärt-
-att jag klarar inte nåt av det här utan resten av SG-1.
Jag har tilltro till dig, överste.
- Tack, sir. - Men vi håller på att förlora.
- Ja, det gör vi. - Vi får inga medaljer bara för medverkan.
- Nej, sir. - Vi segrar eller dör.
Jag föredrar att segra.
Och du visade vägen...
-genom att få SG-1 tillsammans igen. Jag behöver ha ert fortsatta-
-samarbeta om vi skall ha något hopp.
Din uppgift är att se till att det blir så.
Utmärkt, sir.
Okej... vill du ha lite efterrätt...
-så kom och hämta den.
- Du kunde varnat mig! Jag sköt dig nästan. - Då skulle du inte gett dig av ensam.
Jag kan ta vara på mig själv. Jag försökte hämta hjälp.
- Varför använder du då inte porten? - Tyckte jag hörde något som morrande.
Jag hör inget.
Antagligen för att du skrämde iväg det. Det är bra.
Nu kan vi...
Jag är smickrad, men tror inte vi har tid för detta.
- Är du skadad? - Nej, jag mår bra.
Tack så mycket.
Så lätt var det att fånga den levande.
Verkligen synd. Har aldrig sett något liknande förut.
Sir?
Din jäkel! Mitchell...vad håller du på med?
- Jag tyckte jag hörde nåt. - Jag också.
- Det kunde blivit en jäkla historia, sir. -Ja.
Hagelbössa... Trodde inte du gillade att jaga.
Jag var här förra sommaren. En björn kom rakt in genom köksdörren.
- Telefonerna fungerar inte. - Det händer ibland.
Strömmen kan nog också dröja ett tag.
- En rejäl storm där ute. - Tack så mycket.
- Jo...god natt, sir. - God natt, Mitchell.
General.
Det verkar...
-som om det kanske inte bara är jag som behöver koppla av.
Jag skall försöka att inte skjuta dig före gryningen.
Tack, sir. Samma här.
Hur är läget, sir?
- Är du på väg någonstans, Mitchell? - Ja, sir.
Telefonerna...är fortfarande sönder, ingen ström, så jag antog vi skulle-
-tillbaka till verkligheten idag. - Tyvärr, stormen har spolat bort vägen.
- Vägen... - Det är den enda vägen som leder hit.
Vi får stå ut tills den blir lagad.
Ja, sir, men du är general i flygvapnet. Du kan beställa en helikopter till oss.
Vi använder inte helikoptrar som personliga transportmedel, Mitchell.
Förstått, sir.
Föresten, så har jag redan frågat. De hade ingen ledig.
Vi kommer att klara oss bra. Det blir bara någon dag till.
Tack så mycket.
Jo...
-du blir säkert glad över att höra att alla fyra från SG-25 kommer bli bra,-
-tack vare min skicklighet med Goa'ulds läkesapparat.
Jag är övertygad dr Lam uppskattar hjälpen.
Jag ser att du inte kommit över din fobi om att sitta i...general Landrys stol.
- Vad gör du? - Det är på tiden en kvinna sitter här.
Dr Elizabeth Weir satt faktiskt där hela tiden när hon var chef för SGC.
Gjorde hon? Bra för henne.
Nu när det farliga odjuret på P3-nånting har tagits omhand, när reser vi?
Jag fick nyss samtal från polisstationen i Silver Creek.
De hade en svår storm där i natt-
-och vägarna till stugan är bortspolade och de öppnas inte förrän i morgon.
- Vilken otur. - Jag är säker överste Mitchell instämmer.
Jag säker på att pojkarna har hur kul som helst, hittar på alla sorters bus.
Ja. Det kan jag föreställa mig.
- Det är dags för ett äventyr, överste. - Ja. sir. Jag ser det.
Den gulbruna visslande ankan.
Väldigt sällsynt. Och utrotningshotad. Har bara sett en under min livstid,-
-och till vår stora lycka,-
-är det parningssäsong nu, och den brukar dyka upp efter regnet.
Den var bra, sir.
Det är... hatten som får dig att verka trovärdig.
Oj, du menar allvar.
Sir, även om en visslande anka låter frestande,-
-tänkte jag ge mig ut och springa. Jobba bort lite av ölen från igår.
Du missar ditt livs tillfälle, Mitchell.
Beordrar du mig?
Fågelskådning är något man måste ha i själen, pojke.
Du måste själv känna det komma.
Jag skall vara ärlig mot dig, sir.
Jag tror inte att jag har det i mig.
Det klagande parningslätet från den här ankan-
-är olikt allt annat du någonsin hört.
Anhåller om att få utgå, sir.
Beviljat.
Tack. Nu går jag.
- Hur går det? - Dr Redden har påbörjat undersökningen.
Hon förefaller mycket duktig.
Det är hon. Hon har lett arbetet på utomjordsteamet i Area 51 i flera år.
Och där försvann aptiten för lunch.
I kroppen finns däggdjursliknande organ.
Det förkommer onaturliga svullnader.
Tar ut den här.
Vad händer?
Skannern tar emot låga strålningsnivåer inifrån kroppen.
Det kommer från... inifrån de här magvävnaderna.
Verkar vara någon form av yttre säck-
-eller böld som sitter ihop med magen. Skalpell, tack.
Försöker ta bort den nu...
-kom igen nu.
Vad i helv...
Tack.
Hjälp! Hjälp!
- Försvinn härifrån! - Se upp var du siktar med vapnet.
- Vad står på? - Någonting anföll oss.
Det kom från ingenstans.
- Det attackerade min kompis, Mike. - Ja, ja, jag förstår. Ta mig till Mike.
Den här vägen.
Det verkar som vår stora döda vän uppe i labbet brukade se ut så här...
-en inhemsk och foglig växtätare på P9J-333. Väldigt skygg...
-och helt ofarlig, enligt invånarna.
Ser ut som åtminstone en av dem har haft en identitetskris.
Ja. Någonting orsakade en snabb och omfattande mutation.
Jag antar att det "någonting" var odjur nummer två.
Precis. Den här lilla krypet-
-avger en sorts strålning vi aldrig har stött på tidigare.
Den placerade sig inuti magvävnaderna och började förändra värdens DNA.
Ändå påstår invånarna på P9J-333 att de aldrig har sett-
-eller hört talas om någon liknande mutation av något djur på planeten.
Jag tvivlar starkt på att vår lilla vän här härstammar från planeten.
Så, frågan är, hur hamnade den där?
Det var ett djur, troligtvis en björn som skyddade sin unge.
Vittnet är ganska urflippat.
Hans vän blev sönderriven till döds. Han sa det var en björn.
- Han sa björn eller någonting. - Jag vet det kan bli långtråkigt, Wade.
Det betyder inte att du behöver hitta på saker som får befolkningen uppjagade.
Det är nog för sent att ändra på det nu.
Stäng parken, innan den förvandlas till en skjutbana.
Du... jag har bara tre assistenter anställda,-
-plus ett dussin frivilliga parkvakter. Det är jaktsäsong nu.
Om jag har en galen björn lös, behöver jag ta itu med den.
Min förhoppning är att någon dödar det som gjorde detta innan det dödar igen.
Löjtnant, du rapporterade om ett nödläge?
- Vad hände? - Överste, vi har ett problem.
Det har inte rapporterats om någon lik- nande attack från Jaffas bosättningar.
Våra allierade utomvärlds har inte heller rapporterat om sådana attacker.
Förutom att vi nu har ännu en attack av ett rovdjur, fast på en annan planet.
Bör påpekas, att det skedde på en värld som redan är omvänd till Ori.
Om invånarna på P2R-866 redan har accepterat Origin,-
-finns det ingen anledning för Tales- männen att påtvinga dem denna varelse.
Det stämmer.
Vilket betyder att Ori inte har något att göra med de här odjuren.
- Var kommer de ifrån? - Jag vet inte,-
-men än så länge, vad vi vet, dyker de bara upp på världar vi besökt.
Polisen tror väl inte vi fått ett monster på halsen, eller?
Han är en trevlig karl. Han tittar förmodligen för mycket på TV.
Å andra sidan, så har vi sett... livslevande äkta rymdmonster.
- Det vet inte han. - Sant.
- Men han kanske vill stå i rampljust. - Han är inte den typen.
Det skulle säkert ge omgivningen reklam. Sätta fart på turismen.
Vilket motiv han än har, så har han fått allas uppmärksamhet.
Vi har en massa berusade jägare där ute, alla uppfyllda av hämndbegär.
Slår vi oss i lag med jägarna... eller björnen?
- Jag vill inte att någon mer skadas. - Kollade bara, sir.
- Det här gillar jag, sir. - En person är död, överste.
Ja sir, jag vet, och jag har medkänsla. Men du uppmanar mig att slappna av.
Det har inget med dig att göra, sir.
Det beror på att jag blir orolig när jag inte har något att göra, sir.
Jag trivs bättre utomvärlds, mitt i stridens hetta.
Jag deltog i flygunderstödet vid Bien Hoa.
Fick några missiler i min vänstra motor och var tvungen att hoppa.
Tog mark någonstans...
-nära gränsen till Laos, en bra bit norr om den demilitariserade zonen.
Skar upp mitt knä riktigt illa.
Jag var helt vilse. Blödde ordentligt, ingen...
-mat och radion var trasig.
En halv bataljon nordvietnamesiska soldater finkammade djungeln efter mig.
Förföljde mig dag och natt. De följde mitt blodspår.
- Du klarade dig tydligen, sir. - Det tog åtta dagar.
Det är därför du inte tycker om att jaga.
- Har aldrig känt mig mer levande. - Jag förstår, sir.
- Men jag vill inte kalla det avkoppling. - Jag är skruvad i fråga om sådant, sir.
Polischef Stokes anropas. Vi är cirka 2 km nordväst om Silver Creek.
Vi har hittat en kropp till. Den är bara slamsor.
Överste, svara.
Jag hörde, sir.
Överste?
Offer nummer två?
Första uppdraget till P9J-333-
-var för att iaktta och eventuellt kon- takta folket ifall de avvisade Ori.
Andra uppdraget, till P2R-866, var dold övervakning av en redan omvänd planet .
Två helt olika sorters uppdrag,-
-båda till världar som inte är hemvist för någon sorts otäcka varelser.
Korrekt...men det var emellertid en gemensam faktor för båda uppdragen...
-båda krävde att teamen inte upptäcktes.
Att inte synas.
Så båda teamen måste ha använt Sodans osynlighetsapparat för att undgå upptäckt.
Just det.
Vi har säkerhetstestat dem och de används sedan en vecka tillbaka.
Tror du det är något fel på apparaterna?
Ja, men vi har ett annat problem.
Jag återkallade alla Sodans osynlighets- apparater, även de på Area 51.
Det visade sig att en av dem saknades.
Inga onormala energi värden, inga energi pulser.
Allting verkar fungera.
Verkar som den också fungerar normalt.
- Hur går det? - Ingenting, än så länge.
- Hört något från Area 51? - Ja, Barret ringde för en timme sedan.
Hans team har fått tag i alla som hade tillträde till labbet med apparaterna.
Vi får veta mer när han har avslutat förhören med dem.
Är han helt återställd?
Han är i tjänst igen, men har fort- farande skuldkänslor för det som hände.
Han blev hjärntvättad. Det är knappast hans fel.
Men...
...han är fast besluten att få reda på hur det gick till och fånga de skyldiga.
Det är ironiskt, för inte så länge sedan,-
-skulle blotta närvaron av Goa'uld på jorden ha orsakat mycket bekymmer.
Ärligt talat...Vem hade någonsin kunnat tro vi skulle få något värre på halsen?
- Eller att du använde ordet "ironiskt". - Minsann.
- Jag är klar. - Visst. Sätt i gång.
Ingenting.
Vänta lite.
Det kommer förstärkt strålning inifrån det osynliga området.
Nivåerna stiger.
Det är stor aktivitet här ute, sir.
Jag sa ju att det sista vi önskar oss är att stället förvandlas till OK Corral.
Eller en vice-presidents fågeljakt.
Sluta skjuta! Eld upphör!
- Grabbar, vad skjuter ni på? - Vi såg något som rörde sig där inne.
Hallå där, är du helt galen? Var fanken skall han ta vägen?
Stäng av den där saken.
Hjälp mig.
- Är du säker på att du mår bra? - Jag mår utmärkt, överste Carter.
-Ingen huvudvärk, inget illamående?
Inget som påminner om tidiga symptom av ett plötslig anfall av "monsteraktighet"?
- Jag är okej. - Det är du, faktiskt.
Inga tecken på strålningsförgiftning. Inget tyder på genetiska förändringar.
Jag tror det här djuret, vad det än är,-
-kräver en längre tids närkontakt för att påverka offrets DNA.
Jo, det är ju lugnande att höra.
Vi gör några experiment med det nu, men jag vill veta vad som faktiskt hände.
Du sa det bara dök upp inne i osynlighetsfältet?
Och sen bara fanns den där som en klump.
Den inuti magen på det muterade djuret var väldigt livlig.
Ja, den så gott som anföll mig.
Och den här har faktiskt blivit ännu livligare i sin behållare.
Det är möjligt den blev tillfälligt be- dövad av övergången till vår dimension.
- Jag förstår inte?
Det skulle förklara varför användare av apparaten inte blivit attackerade.
Nej, nej...Jag menade det om "övergången till vår dimension".
Sodans osynlighetsapparat utstrålar ett-
-energifält runt användaren som för dem utanför vår normala rum-tid dimension.
Den som är inuti fältet får tillgång till en "försänkning" av närrymden,-
-vilket gör dem så gott som osynliga.
Du tror alltså att varelserna är från en annan dimension och bara flyter igenom?
Ja, det är absolut möjligt.
De Äldres teknologi har använts förut för att se liv på andra dimensioner.
Sodans har använt apparaterna i hundratals år.
Man tycker det åtminstone borde finnas en märkning i fetstil med "varning, kan-
-skapa dödliga" radioaktiva monster från andra dimensioner, som skapar nya odjur.
Eller åtminstone "fara" hade varit bra.
Kanske Sodans inte var medvetna om sådana brister i sin teknologi?
Det är möjligt att detta inte var något problem förrän vi använde apparaterna.
Jag tror jag vet varför detta händer.
Ser ut som om den gick rakt igenom.
- Gratulerar, du kommer att bli bra. - Va? Jag har blivit skjuten.
Ja, det har du. Det gör ont, eller hur?
Oroa dig inte, jag har varit med om värre.
Jag förblöder. Jag behöver en ambulans.
- Ja, jag kan fixa det, så snart jag vet-
-varför du springer omkring i skogen med en av Sodans osynlighetsapparater.
Skall du låta mig dö?
Jag tror... du har förbindelser med Trust. Eller...?
Med order att spionera på general Landry, mig och SG-1?
Snälla, ta mig bara till ett sjukhus.
Uppenbarligen är du ingen Goa'uld, för då hade du helat dig själv.
- Vad pratar du om? - Ormar...
-ormar i människors huvud, elaka ormar,-
-som kontrollerar sin värds kropp med ta-över-galaxen storhetsvansinne.
- Jag vet vad en Goa'uld är. - Vet du om att du arbetar för en?
Det är han som leder Trust nuförtiden.
- Du är galen. - Jäklar...
Det är vad de alltid säger till mig.
Vet du, de borde ge dig en sköld att använda ihop med osynlighetsapparaten.
Och en halv hjärna.
Vi fann en bil full med övervaknings och inspelningsutrustning ca 1 km härifrån.
Jag förmodar det enda han upptäckt är att Mitchell är värdelös i schack-
-och har sömnsvårigheter. Vad har ni kommit fram till?
Jo sir, det är vårt fel att varelserna har kommit till vår dimension.
- Hur då? När vi började använda Sodans apparater,-
-märkte vi att de sände ut en hel del strålning-
Är den annorlunda jämfört med den från varelserna från den andra dimensionen?
Ja sir, men inte helt utan samband.
Vi minskade den radioaktiva strålningen för att göra apparaten säkrare.
Jag antar det fanns praktiska skäl för den radioaktiva utstrålningen.
Dr Redden testade varelsens reaktion mot strålningen från en oförändrad apparat.
Den stöttes bort av den.
Och Sodans blev skyddade från radioaktiviteten av sina symbiots.
Det är därför de inte har haft problem.
Vi trodde radioaktiviteten var en biprodukt från teknologin.
När den i själva verket var en livsviktig funktion.
Har vi någon aning om hur ofta den bryter igenom dimensionerna?
Nej sir. Det verkar ske slumpmässigt.
Men med tanke på hur ofta Trusts agenter använde apparaten för att dölja sig...
-skulle jag tro att vad det än är,-
-som springer löst i skogen runt stugan, är mycket värre än en björn.
Två döda jägare och en man utan ID-kort. Kan du tala om vad som pågår, överste?
Han var på fel plats vid fel tidpunkt. Blev skjuten tack vare det.
Oundvikligt när alla de där lantisarna springer omkring i skogen med vapen.
Varför får jag inte förhöra honom?
För att flygvapnet tar över undersök- ningen av hänsyn till landets säkerhet,-
-det är därför.
Bara en björn...?
När började flygvapnet jaga björn med hänvisning till landets säkerhet?
Inget du behöver bekymra dig om, Wade.
Allt kommer snart vara som vanligt här.
Jäklar.
Vi pratar alltså om små djur från en annan dimension som får stora djur,-
-att förvandlas till våldsamma monster.
I ett nötskal.
Trevligt. Hur skall vi hitta det?
Jag har kalibrerat flera skanners för att reagera på djurets radioaktiva signatur.
Vi borde kunna spåra det inom 300 meter.
Vi har också utvecklat ett isotop-paket-
-som avger energivågor liknande de som avges från Sodans osynlighetsapparat.
Vi släpper dem med flyg, i området runt parken.
Bör hindra varelsen från att ge sig av.
- Är paketen inte farligt för oss? - Bara om du är närmare än 100 meter.
De har en sönderfallshastighet som gör dem ofarliga på mindre än sex timmar.
- Det blir snart mörkt. - Vi kan inte låta den komma undan.
Jo, regel nummer ett, när man jagar sådana här vilda djur-
-är att aldrig krypa genom skogen och leta efter dem,-
-speciellt inte på natten. Försök alltid att locka fram dem.
Jag förslår att vårt bästa drag-
-vore att placera de där isotop- paketen här och här...
-eller vad nu du vill göra.
Ni arbetar i team om fyra.
Varje team undersöker delområden som är max 300 från varandra och börjar här.
Radiokontakt var 10:e minut.
- Det är lysande. Men... - Ni har era order.
Sätt igång.
- Men de hörde inte resten av min plan. - Vi kallar den plan B.
Vet du, detta kommer inte att fungera.
Jag menar, varför inte dra fördel av min stora erfarenhet,-
-istället för att lämna över det till... ta inte illa upp...
-amatörer.
En mäktig Jaffa-krigare sa en gång,-
-"Även den bästa strategi är dömd att misslyckas om inte arméerna följer den."
Den är en. Vi är många.
Därför kommer vi att segra.
Ursäkta mig. Släpp fram en amatör.
Jag får in något. 200 meter, nord-nordväst.
Sam, var är ni?
Vi är rakt väster om er.
Jag har ett mål nordost om er position. Kan ni närma er det?
Uppfatta. Närmar oss målet.
Överste Mitchell, vi har hittat varelsen.
- Teal'c, var är ni? - Strax söder om er.
Vi har alla fått in samma mål, sir.
Soldater, säkra området.
- Men var i helsike är det? - Vi bör var rätt på det.
Inget djur, hur argsint det än är, är så dumt att det attackerar så här många,-
-så lita på mig, vi skrämde iväg det.
Vala! Ner!
Självklart, så kan jag ha fel... ibland.
Jösses, såg ni det där?
- Tro du vi skrämde iväg det nu? - Nej. Jag tror vi retade upp det.
- Det rör sig runt oss. - Rygg mot rygg!
Vi har kontakt i området.
Ja, detta kallar jag avkoppling.
Vad i helvete gör du?
Regel nummer två, närma dig aldrig ett djur,-
om du inte är säker på att det är dött.
Tillåt mig att förklara några av mina regler för dig.
Alla enheter, detta är general Landry. Målet har oskadliggjorts.
Jag upprepar, målet har oskadliggjorts.
Vet ni vad som är konstigt. Jag har aldrig sett ett-
-ensamt djur bete sig så aggressivt mot en stor grupp...
-men visst, jag har aldrig mött radioaktiva mutanter förut.
- Sir, ta skydd. - Väldigt kul, Mitchell.
- Det är inte... - Nej. Sir! Ta skydd!
Så där ja... Det förklarar allt.
Underligt uppträdande för ett djur. Men inte för två.
Känns det bättre nu?
Skall vi se vad floppen knasar till med?
En drottning.
General, precis i lagom tid.
Överste Mitchell har strax slut på marker. Vi behöver nytt blod.
- Har du hört något, sir. - De sista genomsökningarna gav inget.
Trots allt är det en stor park och våra skanners har begränsad räckvidd,-
-så vi skapar en ny radioaktiv omkrets-
-och stänger området ytterligare en vecka, för säkerhets skull.
Jag tror det är osannolikt att det skulle finnas ett tredje djur, sir.
- Hur mycket vågar du sätta på det? - Jag är inte mycket för spel.
Det är uppenbart.
Okej...
-sista kortet kommer... spader kung.
Möjlig kung-dam eller par i kungar.
Det här börjar likna "Poker Channel".
Jag lägger mig.
Jag går "all in".
Jag lägger mig.
-En riktig krigare...
-vet när han skall ge sig.
Säkert? Vann jag?
Jag bara bluffade.
- Bra spelat, överste. - Tack, sir.
En riktig krigare vet när han ska kämpa. Hon gav dig en stjärnsmäll, polare.
Det gläder mig att ni har det bra.
Ja, sir. Igår natt var den bästa jag haft sen...
-jag vet inte när...ditt ansiktsuttryck när jag sa, "Sir, ta skydd!"
Vadå?
Han har sagt åt mig hundratals gånger att slappna av.
Inte så mycket.
Ja, sir.
Det är skönt att se att du också slappnar av, sir.
Just det. Nu...
Ge mig kort.